Lakatos László atya Útravalója minden napra nagyböjt idején: a tízparancsolatot és evangéliumi szakaszokat vizsgáló gondolatok és elmélkedések a húsvét előtti időszakban.
Nagy jótevője az akár az egyes embernek, akár egy közösségnek, aki bátorságot önt beléjük, amikor kétségben vannak, szorongatásban vannak, és ilyen esetekben jó és rossz között ingadoznak. Biztató, bátorító szavai új életkedvet önthet az emberekbe. Jézus ezt mondta: „Kitartástokkal megmentitek lelketeket.” (Lk 21,19)
„De tőletek, szeretteim, jobbat remélünk, és azt, ami közelebb van az üdvösséghez, bár így beszélünk. Mert Isten nem igazságtalan, hogy megfeledkezzék művetekről és a szeretetről, amelyet az ő nevében tanúsítottatok, amikor a szenteknek szolgáltatok és szolgáltok. Azt kívánjuk, hogy közületek mindenki ugyanazt a készséget tanúsítsa mindvégig, míg a remény be nem teljesedik, s hogy ne legyetek restek, hanem azok követői, akik a hit és a béketűrés által örökösei az ígéreteknek.” Zsid 6,9-12
Szent Pál, a levél írója, a lelki gondozó egyik legszebb tulajdonságát, feladatát teljesíti azzal, hogy bátorságot önt a nehéz helyzetben lévő emberekbe. Jézus példáját követi ezzel. Ő azt mondta, hogy a megrepedezett nádszálat nem töri el, a füstölgő mécsbelet nem oltja ki (Mt 12,20). Mindenkibe lelket önt, akiben valami jóakaratot lát még. Az apostol esetleges erősebb figyelmeztetéseivel is a szerető Jézus példáját követi, aki elmegy, hogy az „eltévedt bárányt” visszahozza a veszélyből. Szent Pál is használt erőteljesebb kijelentéseket a hitüket elhagyókkal szemben a mai tanítást megelőző szavaiban. Akikhez azonban a mai tanítás szavait intézi, azokat nem ilyeneknek tartja. Hiszi, hogy olvasói nem tartoznak a hittagadók közé. Reméli, hogy keresztény életük miatt közelebb vannak üdvösségükhöz, mint a hittagadók az örök kárhozathoz, bár az apostol olykor élesebb kifejezésekkel is illeti őket.
Ha az Isten Egyházától küldött lelki irányítók élesebbnek látszó kijelentéseket használnak egy közösségben, azt nem szeretetlenségnek kell fogadni, hanem a lelkekért való aggódásnak.
Szent Pál jelen sorai olvasói előtt, megadja az okát annak, hogy miért reméli számukra az örök boldogságot. Nem igazságtalan, azaz nagyon is igazságos az Isten, igazságosan jutalmazó, aki nem feledkezik el a keresztény hívek jótetteiről. Ha a mi véges emberi emlékezetünk el is feledkezne arról, hogy milyen áldozatokat hoztunk hitünkért, Istenünkért, Isten emlékezete örökkévaló. Ő mindent feljegyez, és semmit nem hagy jutalom nélkül. Isten nemcsak jótetteinket tartja számon, hanem az iránta tanúsított szeretetet is. Az apostol úgy látja, hogy közössége az Isten iránti szeretetet a felebarát iránti szeretet gyakorlásával mutatja be. A közösség a „szenteknek” azaz keresztény testvéreinek szolgált eddig is, és a jelenben is. Ezt örömmel állapítja meg róluk. Jézus parancsa az egymás iránti szeretet gyakorlása, ez a keresztények ismertető jele, Jézus az utolsó ítéleten is ezt fogja számon kérni követőitől.
Mi, keresztények csak gyakoroljuk a testvéri szeretetet. Engedjük Istennek, hogy ő tartsa számon tetteinket, és ne mi.
Mai utolsó tanítását szent Pál az egész közösséghez intézi. Lát a közösségben olyan példát is, ami arra utal, hogy közel vannak egyesek a bukáshoz, a hitehagyáshoz. Lát azonban olyan példát is, ami bizalommal tölti el, mert van bennük dicsérendő buzgóság és szolgáló szeretet. Azt kívánja tőlük és számukra, hogy mindnyájan ugyanazt a készséget, buzgóságot, állhatatosságot mutassák az Isten és a világ előtt a hit megvallásában. Alapos remény legyen bennük arra, hogy mindnyájan üdvözülni fognak. A keresztény közösségnek egyvalamire van nagy szüksége: hogy továbbra is meglegyen bennük a hit, és a keresztény béketűrés. Ebben ne legyenek restek, sőt, legyenek követői azoknak a szent ősöknek, akik így hittek Isten ígéreteiben. Ilyen béketűréssel várták azok teljesedését, és jutalmul meg is nyerték azokat. Akik őket követik, azok a kereszténység javait itt és a síron túl is elnyerik.
A hithez való erős ragaszkodás és a béketűrés ma is fontos erény a keresztény ember életében. E kettővel élve biztos lehet abban, hogy Isten akarata szerint él.
A mai keresztény ember is van sok esetben olyan helyzetben, amiről Szent Pál most a palesztinai keresztényeknek írt. Különféle behatások érik minden oldalról. Látva a világ folyását, jó és rossz között ingadozik. Az apostol azonban lelket önt belénk, hogy hitre, türelemre van szükség az életben, Isten minden jótettet megjutalmaz.
Lakatos László
Hallgassa meg az elmélkedést a Nyíregyházi Egyházmegye – ingyenesen elérhető – podcast-csatornáján az alábbi linkek bármelyikén. A szöveget Tamás László görögkatolikus papnövendék olvassa fel:
Szöveg: Lakatos László, design: Zadubenszki Norbert
Nyíregyházi Egyházmegye
H | K | SZ | CS | P | SZ | V |
---|---|---|---|---|---|---|
1 |
||||||
2 |
3 |
4 |
5 |
6 | 7 |
8 |
9 | 10 | 11 | 12 |
13 | 14 |
15 |
16 | 17 | 18 | 19 |
20 | 21 | 22 |
23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
30 |