Nagyböjt ötödik szerdáján dr. Ivancsó István gondolatait olvashatják.
Milyen jó, hogy mindig meg tudunk újulni! Mindig meg tudunk tisztulni. A mi Urunk az ő kegyelmével ezen munkálkodik. Nekünk csak bele kell kapcsolódnunk az ő tervébe. De mindenképpen munkálkodnunk kell rajta, mert magától nem jön, nem valósul meg.
Szent Pál apostol erre buzdít a mai apostoli szakaszban. Ne éljünk úgy, mintha pogányok lennénk, lelkileg eltompulva (Ef 4,19). Hallgassunk a mi Urunkra, Krisztusra. Sőt: újuljunk meg gondolkodásunkban, vessük le a régi embert és öltsük fel az újat. Igen, ez a keresztény életforma, a keresztények által bejárandó út: elhagyni a rosszat és tenni a jót. Szóval, ha akarjuk, mindig meg tudunk újulni. Csak rajtunk múlik, ne feledjük!
Az evangéliumi történet is megmutatja, hogy meg lehet újulni, meg lehet újítani az életet. Az a nagyon bűnös nő, akinek nagyon sok bűne volt, bűnbánattal járult Jézushoz. A megtisztulás, a megújulás reményével. Jézus pedig a farizeusok értetlenkedése ellenére is megtisztította a bűneitől. „A hited megmentett. Menj békével” (Lk 70,50). Nem a törvény betűjét nézte, hogy szóba se lenne szabad állnia vele, hanem megadta neki a megújulás lehetőségét. De azért, mert a nő maga akarta, amikor a bűnbánt könnyeit hullatta, a megújulás olaját „pazarolta” Jézusra.
A nagyböjtben még van időnk a megújulásra. Persze, máskor is kell hogy legyen, de most különösen is. Kérjük a mi Urunktól: a bűnbánat útjára taníts engem, Üdvözítőm! Mert meg akarom újítani az életemet, meg akarok tisztulni bűneimtől, hogy a dicsőséges feltámadásban minél teljesebben részesülhessek.
Szöveg: dr. Ivancsó István, fotó: P. Tóth Nóra/Nyíregyházi Egyházmegye
Nyíregyházi Egyházmegye
H | K | SZ | CS | P | SZ | V |
---|---|---|---|---|---|---|
1 |
||||||
2 | 3 |
4 |
5 |
6 | 7 |
8 |
9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
15 |
16 | 17 | 18 | 19 |
20 | 21 | 22 |
23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
30 |