Mint minden hónap első keddjén, így szeptember 6-án is találkoztak a rókahegyi templomban azok az érdeklődők, akik szívesen vesznek részt a komoly továbbképzésnek is tekinthető előadásokon. Az idei évad témája a különböző felekezetek ünnepei, ünneplésük hogyanja úgy tartalmilag, mint külsőségekben.
A szeptemberi előadást Kósa László református lelkész tartotta. Bevezetőjében elmondta, mit is jelent az ünnep, az ünneplés. A belső ünneplés a lényeg, melynek célja az Istennel való „online” kapcsolatunk helyreállítása, a belső megnyugvás, a munkakényszerből, a napi robot fogságából való szabadulás. A legnagyobb ünnep az Úr napja: odafordulni a Láthatatlan felé, befogadni Isten ajándékát, megélni a Tőle kapott szabadságot. Hogyan tegyük ezt? Hogyan ünnepeljünk? Vajon ünneplésünk Istennek tetsző-e? Elsősorban lélekben ünneplünk, de ne csak emlékezzünk, hanem az események újra átélése történjen bennünk. Legyen az ünnep lelkünknek balzsam, ahogy testünknek az orvosság. Nagy nyomorúság, ha nincs ünnepünk. Még a civil életben is kell az ünnep, ami kimozdít a mindennapok egyhangúságából és összehozza a családokat, a társadalmat.
A reformátusok visszafogottan, a lelkiségre, a bűnbánatra összpontosítva készülnek az ünnepekre. Nem a böjt, hanem a bűnbánat a legfontosabb. Gyónás nincs, de közösségi bűnbánatot tartanak a templomban. Igyekeznek átélni az emlékezéssel a múló időt és reménységgel nézni előre a jövőre.
Az előadó felvázolta az év ünnepköreit, melyből kiemelkedik a karácsonyi, a húsvéti és a pünkösdi ünnepkör. Karácsony előtt 4 héttel indul az Advent, amelyben igyekeznek felkészülni Krisztus születésének átélésére, hogy a pásztorjátékba akár a templomban, akár a tv előtt úgy kapcsolódjanak be, hogy szívükben szülessen meg Jézus, hogy ne csak emlékezzenek az első karácsonyra, hanem valóban újraéljék a Megváltó születésének örömét. Majd az óév, újév és Vízkereszt ünneplése után következik a húsvéti ünnepkör, melyben a Nagypéntek fontosságára hívta fel az előadó a figyelmet, hiszen Krisztus kereszthalála nélkül nem lehetne feltámadás, megváltás. Ebben az ünnepkörben van Áldozócsütörtök, amiben azt kell átélnünk, hogy Krisztus nem ment el, csak nem látjuk („…eltűnt szemeik elől…”). Igyekezzünk a hitünkkel látni, mely lehetőséget pünkösdkor kapunk meg, az Áldozócsütörtök „felhője” akkor száll el. Ez már a pünkösdi ünnepkör része.
Kósa lelkész úr külön kiemelte a reformáció ünnepét. A református kegyességet a biblikus alapok biztosítják, a zsinórmérték az igeközpontúság. A reformáció nem valami ellen van, hanem az Ige mellett.
Közös célunk, hogy Isten dicsőíttessék mindenben!
A rendkívül érdekes előadás után a hallgatóság kérdéseire válaszolt Kósa László.
Az estet – szokás szerint – közös imával zártuk.
Szöveg és fotó: dr. Obbágy Veronika
Nyíregyházi Egyházmegye
H | K | SZ | CS | P | SZ | V |
---|---|---|---|---|---|---|
1 |
||||||
2 | 3 |
4 |
5 |
6 | 7 |
8 |
9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
15 |
16 | 17 | 18 | 19 |
20 | 21 | 22 |
23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
30 |